Росарио Кастелянос
Весели тайнства

Превод от испански: Александър Муратов, Атанас Далчев, 1968

chitanka.info

1

Ех, никога не ще се върне вече

нежността позната, словото сърдечно,

което бликаше от моята уста,

Никога ръката скъпа няма вече

да жъне нежно моите къдри.

Никога не ще е младостта ми

просторна къща с птици и деца огряна.

Сбогом на земята, затанцувала около мене.

Навлизам в твойто време, самота, във твоята ръка

съдба.

2

Тук ти ми държиш ръката, таз, която вдигнах

от земята, пълна като клас през август.

Тук са моите сетива

като щастлива мрежа,

моето сърце, место на клади,

и мойто тяло винаги със мене.

Дойдох щастлива аз като реките,

запяла под небе от върбалаци и тополи

към това море от обич хубава и ширна.

Аз не чакам вече, аз живея.

3

Ден на велелепие

и на изобилие.

Жътвата ме тегне

на полата.

Мили мои, отворете

порти и прозорци.

Поканете

хората във мойта къща.

Дайте хляб на всички,

подслонете всички.

Гълъбите не пъдете,

ако слязат.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.